c:/dev/skygeo/src/iso2stac/stac_output_dynamic/catalog.json
root
application/json
c:/dev/skygeo/src/iso2stac/stac_output_dynamic/collection-havforskningsinstituttet/collection.json
collection
application/json
c:/dev/skygeo/src/iso2stac/stac_output_dynamic/collection-havforskningsinstituttet/7b068e5d-f146-49ef-a51b-504f18e2ac5a/7b068e5d-f146-49ef-a51b-504f18e2ac5a.json
self
application/json
c:/dev/skygeo/src/iso2stac/stac_output_dynamic/collection-havforskningsinstituttet/collection.json
parent
application/json
Marine bunnsystemer sorteres i hovedtypene etter flere gradienter, inkludert saltholdighet (som skiller mellom normalt salte bunnøkosystemer og brakkvannsbunn-økosystemer); bunnmobilitet (som skiller mellom fastbunn og sedimentbunn); dydbelys (som skiller mellom eufotisk og afotisk), og forekomst av strukturerende artsgrupper, som for eksempel steinkorallen "Desmophyllum pertusum" (Edvarsen et al 2024). 

Innen hver hovedtype så er bunnsystemene inndelt i enda flere variabler som kalles de lokale miljøvariablene (LM). NiN-teorien predikeres av at dette er de faktorene som i størst grad bestemmer artssammensetningen. Når man representerer alle de byggende variablene i et GIS-format, kan en regelbasert modell predikere utbredelse av naturtypene på flere nivåer - avhengig av tilgjengelige data.

Til å bygge disse datalagene vi har brukt følgende data kilder: Batymetri (50 m. oppløsning), saltholdighet, temperatur og strøm hastighet fra Norfjord modeller på 160 m. oppløsning (Dalsøren et al. 2020), bølgepåvirkning avledet fra en lokal instans av SWAN modellen (https://swanmodel.sourceforge.io/) på 200 m. oppløsning (Van Son et al. 2020), og bunnsediment kornstørrelse, detaljert (fra NGU). Alle lag ble rasterisert til en felles 50 m oppløsning, og regler ble brukt på denne stacken for å få en prediksjon av NiN hovedtype for hver piksel. Dette rasteret ble deretter vektorisert, og sonestatistikk ble beregnet for hver polygon, inkludert variasjonen av typer innenfor som et mål på usikkerhet (egenskapen "Heterogen").
Natur Sunnhordaland Marine bunnsystemer hovedtyper NIN Natur i norge Saltvannsjøbunn Sunnhordaland Regional
Datasettet viser en klassifisering av kystnære havbunnsarealer i Natur i Norge (NiN) sitt naturtypesystem Marine Bunnsystemer (NA-M), versjon 3.0: https://naturinorge.artsdatabanken.no/NIN-3.0-T-C-PE-NA-MB-NA-M.

Kartlaget områder inkluderer foreløpig kun Sunnhordaland. Pilotområdene i Marine Grunnkart: Kvænangen i Troms, regionen Nye Stavanger og Giske på Sunnmøre er kartlagt på tilsvarende måte, men da i NiN naturtypesystem versjon 2.0 (https://kartkatalog.geonorge.no/metadata/nin-grunntyper-og-hovedtyper-av-saltvannssjoebunn-predikert/e43e9a94-f1db-4629-8de5-908f0aaf7087). 

Marine Bunnsystemer i NiN omfatter økosystemer i, på eller i nær tilknytting til bunnen i havet, fjorder, poller og litoralbassenger.  NiN deles inn i hovedtyper som sorteres på grunnlag av hvilke overordnede prosesser som bestemmer artssammensetningen. Det inneholder 23 hovedtyper, som kan selv bli delt i kartleggings enhetene på ulike målestokkene. NiN-systemet er verdinøytralt.
Naturtyper etter NiN Marine Bunnsystemer (NA-M) i målestokk 1:20 000